### Zobrazení otázky a odpovědí

- (no subject)
  3247 otázku odeslal(a) Jiří v Úterý 4.Října 2005 11:51:56
  Třiapadesátiletá Annie Casserleyová porodila dítě, jehož biologická matka je její dcera.
  Té lékaři ze zdravotních důvodů nedoporučili otěhotnět.
  Holčička se narodila císařským řezem v nemocnici v Birminghamu.
  4.10. 2005 09:56
  LONDÝN - Když se Anna po operaci probudila, spatřila miminko v náručí své dcery.
  "Přála jsem si vidět svou vnučku v náručí své dcery, jako každá babička," poznamenala Anna.
  Novorozená holčička dostala jméno Annie Trinity Hattersleyová. Při narození vážila 3,4 kilogramu.
  Dcera rodičky, pětatřicetiletá Emma trpí vážným onemocněním plic, lékaři ji nedoporučují žádnou zátěž.
  "To dítě je zázrak a vděčím za to své matce," uvedla po narození dcerky.
  Emma pracuje jako zdravotní sestra. Nemocniční personál byl podle ní velmi chápající a oběma ženám vyšel vstříc.
  To je panečku oříšek pro Trutini Hermetis!!!
  - Re: (no subject)
    1 odpověď odeslal(a) Honza v Úterý 4.Října 2005 12:06:15
    Tyhle nepřirozené hokusy pokusy, na člověka jdou mrákoty. snažíme se klonovat kde co, rodit budou za chvíli i chlapi (v břišní dutině se skutečně plod může nějakou dobu u muže vyvíjet)...a přitom...
    Světový fond na ochranu přírody (World Wildlife Fund, WWF) ve spolupráci s mezinárodní ekologickou organizací Greenpeace provedl analýzu krve 27 novorozenců a 42 těhotných žen z Nizozemí. Výzkum prokázal, že chemické látky pronikají do organismu dětí prostřednictvím pupeční šňůry a už před narozením je tak vystavují toxickým vlivům. Výsledky studie s názvem "Unwanted gift for life: children exposed to hazardous chemicals before birth" (Dárek do života: Nebezpečné látky v krvi pupeční šňůry) byly zveřejněny 8. září 2005.
    Rozbor kevních vzorků provedli vědci z holandské laboratoře TNO. V pupeční krvi byla zjištěna přítomnost osmi prokazatelně nebo potenciálně nebezpečných skupin chemikálií - syntetická pižma, alkylfenoly, bisfenol-A, bromované zpomalovače hoření, perfluorované sloučeniny, ftaláty, organochlorované pesticidy (DDT) a triclosan. Chemické látky se nacházely ve všech vzorcích krve matek i dětí. Ve všech případech krev obsahovala několik chemikálií současně. U každého krevního vzorku z pupečních šňůr se potvrdila přítomnost nejméně 5 a nejvíce 14 z 35 testovaných látek. V krvi dvou matek bylo zjištěno dokonce 17 chemikálií.
    WWF a Greenpeace vyzvaly k přísným kontrolám a redukcím nebezpečných chemických látek. "Ještě nenarozené děti jsou ohroženy chemickými látkami, které pocházejí z předmětů tak běžných, jako jsou čistící prostředky, kosmetika, oblečení, elektronické součástky a mnoho dalších předmětů z umělých hmot. Je zarážející, že toxické chemikálie jsou přítomné v organismu ve všech stádiích života, a to zejména ve stadiu prenatálním, kdy je dítě nejvíce zranitelné," konstatoval vedoucí toxické kampaně Greenpeace ČR Yannick Vicaire. Lidé by si měli dát pozor například na nádobí s teflonovým povrchem nebo na antibakteriální mýdla.
  - Re: (no subject)
    2 odpověď odeslal(a) Katka ve Čtvrtek 6.Října 2005 10:12:57
    Honzo, zásadně nesouhlasím. Nedokážeš si ani ve snu předsavit pocity ženy, která chce dítě a z nějakého důvodu nemůže. Nikdy jsi to nezažil. A věř, že i ty, jsa postižen mateřským pudem, bys udělal COKOLIV:-)
    Pokud je výsledkem takového "hokusu pokusu" dítě, které je zdravé, chtěné a milované, nevidím důvod pro ta silná slova na začátku tvého příspěvku!
  - Re: (no subject)
    3 odpověď odeslal(a) Turnovský ve Čtvrtek 6.Října 2005 10:32:23
    No vida sociální fukce babičky se může aplikovat i na biologickou úroveň. To by mohl být začátek průmyslové vyroby dětí pro ty, kteří nemají čas ani fyzičku děti mít. Evropa vymírá (Rudhyar řekl už na po čátku 20. století, že Evropa je ve své podzimní fázi) a tak se snaží dělat co umí, aby tu za pár let nežili jen imigranti. PT
  - Re: (no subject)
    4 odpověď odeslal(a) Honza ve Čtvrtek 6.Října 2005 11:00:15
    Katko, věřte, že moc dobře vím, jak žena trpí, nemůže-li mít dítě. To je jedna věc. Druhá věc je to COKOLIV. Jak zaručí žena s postiženými plícemi, že bude dítě zdravé? Nijak.
    Jeden pan doktor povídal, že má v péči dva rodiče, kteří mají srdeční vadu - dítě bylo hop nebo trop. Bylo trop a má srdeční vadu ještě většího rozsahu. Pan doktor říkal, že tak nezodpovědné rodiče by rovnou stavěl ke zdi, protože svým biologickým sobectvím působí utrpení třetím osobám - jejich dětem.
  - Re: (no subject)
    5 odpověď odeslal(a) Honza ve Čtvrtek 6.Října 2005 11:04:28
    P.S. V tomto případě si žena ani neprožila své vlastní těhotenství, je to sice "její" dítě, ovšem jen geneticky - je to obdobné jako darování spermatu. Šlo vlastně jen o pocit, že je "její".
  - Re: (no subject)
    6 odpověď odeslal(a) Katka ve Čtvrtek 6.Října 2005 16:00:44
    Honzo, mateřský pud k miminu se nevyvine u ženy jen v případě, že to dítě porodila (to za prvé) a za druhé - ptáte se: "jak zaručí žena s postiženými plícemi, že bude dítě zdravé" Inu právě tak, že to dítě nechá porodit někomu jinému-zdravému. Nehledě na to, že nikdo nikdy nikomu nic nezaručí:-)))
  - Re: (no subject)
    7 odpověď odeslal(a) Honza ve Čtvrtek 6.Října 2005 16:06:32
    No vidíte, a kojeňáky jsou narvány odloženými novorozenci, a ony si vymyslí zrovna tohle... Paradoxně nechala svojí matku porodit svůj klon, tedy setru :o)
  - Re: (no subject)
    8 odpověď odeslal(a) V.Milošová ve Čtvrtek 6.Října 2005 19:55:09
    Katko, s tím mateřským pudem to není tak jednoznačné. Při spontánním porodu ( pomaleji při císařském řezu) se dávají v těle ženy do pochodu hormony, které jednak spouštějí laktaci, jednak působí právě na vznik onoho mateřského instinktu. Ten proces je znám téměř ode všech savců. Do cca 24 hodin po porodu je schopna samička přijmout za své jakékoli mládě, ať své nebo cizí. Ať už je to laboratorní myš, opice nebo žena.
    Je to proces, který je těžko nahraditelný. Ne že by adoptivní matka nebyla schopna si své dítě zamilovat, ale ten instinktivní pocit ,,vtisknutí pečeti ", který biologické matce v mnohém usnadňuje přijmout mládě bezpodmínečně za své, tam schází.
  - Re: (no subject)
    9 odpověď odeslal(a) Katka v Pátek 7.Října 2005 09:00:37
    Vando, ale mateřským pudem není nazýváno jenom to, o čem píšete (to samozřejmě vím). Ale je to také ono neodolatelné puzení ženy dítě mít (bohužel za každou cenu)- znám to z vlastní zkušenosti:-(
  - Re: (no subject)
    10 odpověď odeslal(a) V.Milošová v Pátek 7.Října 2005 09:44:44
    Aha, tak to jsem Vás, Katko, nepochopila. Přesto musím souhlasit s Honzou. Před sto lety přirozený výběr zařídil sám od sebe, aby lidé s výrazným zdravotním postižením nepřenášeli svou genetickou výbavu do další generace. Dnes to bohužel neplatí. A mělo by být součástí odpovědnosti za budoucí stav světa, aby lidé na svět nepřiváděli děti s výraznou zdravotní vadou. Vím, že mi s třemi dětmi vždy na první pokus se to mluví, ale snad nejsme jen ranečky pudů.
    Ona žena z Jiřího příkladu taky mohla mít cystickou fibrózu plic, která je dědičná. Například.
  - Re: (no subject)
    11 odpověď odeslal(a) Axmannová v Pátek 7.Října 2005 11:10:17
    http://www.astrolozka.cz
    Vanda:…Ona žena z Jiřího příkladu taky mohla mít cystickou fibrózu plic, která je dědičná. Například….
    Ze zprávy: …Emma pracuje jako zdravotní sestra. Nemocniční personál byl podle ní velmi chápající a oběma ženám vyšel vstříc…
    Možná Ti Vando připadá, že hodnotíš s odstupem. Jenže:
    Pokud Ema trpí nemocí, která je dědičná nebo jinak ohrožuje zdraví dítěte, pak by se dalo usuzovat leda na to, že lékaři nemocnice, kde Ema pracuje, a kterým zjevně důvěřuje, jsou nebezpečnou bandou hlupáků.
    Práce zdravotní sestry je možná pro někoho směšně nenáročná, nicméně tu zvládá a z doporučení vyplývá, že tedy nemá dělat nic zatěžujícího nad rámec toho, na co je zvyklá a školená.
    Věkový rozdíl mezi matkou a matkou babičkou je asi 18 let – možná 19 let. Škoda, že nevíme data narození, a to všech tří.
    Chytá mě zuřivost pro rozumářství a bohorovnost, které tu často panují. To jsem chtěla napsat. LA
    (První dcera se narodila poté, kdy mi šikovná porodní babka správně „hupsla“ na břicho. Druhá dcera by bez pomoci lékařů zemřela vzápětí po narození, no a při porodu syna bychom bez doktorů umřeli oba. To bych tu dnes ovšem neotravovala s astrologií.)
  - Re: (no subject)
    12 odpověď odeslal(a) Honza v Pátek 7.Října 2005 11:27:49
    A není bohorovnost vybírat ženám z vaječníků vajíčka a dávat je do jiných žen a tam je oplodňovat?
  - Re: (no subject)
    13 odpověď odeslal(a) Axmannová v Pátek 7.Října 2005 12:27:25
    http://www.astrolozka.cz
    Honzo, v tomhle ohledu - co já vím?, co Vy víte?
    Astrolog má člověku na cestu posvítit - ne mu ji určovat, resp. nutit.
    Znovu opakuji, že mě mrzí nedostupnost dat těch lidí. Tím myslím, že bych nad tím sama ráda podumala - co kdo komu tam má dát. Ne že bych na foru chtěla něco cupovat. LA
  - Re: (no subject)
    14 odpověď odeslal(a) roman v Pátek 7.Října 2005 19:31:06
    Paní Axmannová, nebyla jste to vy, kdo sem před nedávnem pověsil ten příběh o člověku a motýlovi? Nepřijde vám, že tohle je přesně ten případ?
    Je opravdu nutné podporovat degenerativní procesy jenom proto, že je to v našich silách?
  - Re: (no subject)
    15 odpověď odeslal(a) Axmannová v Pátek 7.Října 2005 19:56:26
    http://www.astrolozka.cz
    A v čem Romane vidíte rozpor?
    Jestli si uvědomuji, že mám, co mám mít, je to jedna věc.
    Jinak je to ale, jestli se domnívám, že mám mít i to, co je na první pohled (a podle přírody) nedosažitelné, ale okolnosti naznačují, že na to dosáhnout mohu - mám právo udělat svoje chyby. Jsou-li to chyby, čas nebo vesmír nebo co, znovu nastolí rovnováhu, ať by mě to (či jiné) bolelo sebevíc.
    Jsem proti každé špatnosti, o které si myslím, vím, že špatností je, a snažím se je sama nedělat, seč mi chabá vůle stačí. Tady to nevím. Připadá Vám „dobývání kosmu“ za trestuhodné (třeba)?
  - Re: (no subject)
    16 odpověď odeslal(a) roman v Pátek 7.Října 2005 21:04:20
    Kromě výše řečeného:
    Matka donáší dítě své dcery (a zřejmě jejího muže) - připadá mi to poněkud perverzní. Matka za ní vykonává její "práci", její "zodpovědnost" nebo její "právo" či "radost" chcete-li. Jinými slovy z ní dělá rozmazlené dítě, kterému musí z "mateřské povinnosti" dopřát vytouženou hračku.
    A taky nedostatek respektu vůči tomu, co tady často nazýváte biologickou rovinou. Přála si to ona, ale přálo si to i její tělo, když nebylo těhotenství schopno? Tím vlastně odmítá se svým tělem spolupracovat. Jak má člověk nejednat bezohledně s přírodou, když má tak bezohledný vztah ke svému tělu? Když nadřazuje svá přání možnostem své biologické schránky? Jak může mít zdravý vztah s někým jiným, když ho nemá se svým tělem. Atd, atd...
    Navíc tím svou "neschopnost" přenáší na další generace, čímž jsou podporovány degenerativní procesy, ale to už tu bylo řečeno.
    Jistě to nelze nikomu zakázat, to by nemělo smysl. Každý, jak říkáte, má právo na své omyly, ale přesto je nutné nazvat omyl omylem a tohle podle mého omyl je.
    Dobývání kosmu s tím moc nesouvisí a o trestuhodnosti tu opravdu nemluvím ... :-)
  - Re: (no subject)
    17 odpověď odeslal(a) Honza v Pondělí 10.Října 2005 08:15:49
    No, pokud vím, dobývání kosmu v tom "astronautickém" modu v jistém smyslu trestuhodné je, neb každý start nosné rakety, pokud si pamatuji, znehodnotí kvanta ozónu ve svrchní vrstvě atmosféry. Copak o to, to by ještě šlo, ale morem je komerční využívání kosmického prostoru - lidi ani netuší, kolik se jim každou vteřinu vznáší nad hlavami komerčních družic - ať už pro mobilní sítě nebo televize atd.
    Jinak souhlasím s Romanem, první, co mě při té zprávě napadlo, bylo slovo "perverzní" - vskutku trefná asociace. (Kdybych zjistil, že jsem neplodný, skutečně bych svého otce nežádal o sperma pro svoji partnerku...).
    Jednoduše řečeno, je to snaha dostat náskok nad osudem, a ta je vždycky tak trochu trestuhodná - ovšem taky uznávám, že na ten trest má každý právo po zásluze.
  - Re: (no subject)
    18 odpověď odeslal(a) J.Stránská v Pondělí 10.Října 2005 09:30:10
    Mě napadla slova: smutné, nemateřské, pokusní králíci apod. Slovu perverzní nerozumím.
    Ale to jsou rozdíly v myšlení.
    Dá se říct: pro jednoho normálního člověka je jeho dítě jeho dítě a neudělal by tohle, stejně jako by pro něj jeho dítě nebylo erotickým objektem nebo stejně jako by nevím co.
    Ty lidi včetně vědců nebo lékařů měli jiné myšlení, možná studenější nebo vědečtější nebo prostě jiné nebo nazývají láskou něco co jiný člověk láskou nenazývá.
    Je to podobné jako když jsem se bavila s muslimem a "bezvěrcem" z křesťanského světa. Muslim stále opakoval: Bůh stvořil muže a ženu aby byli pár. Gayové jsou /dejme tomu/ perverzní nebo jak to říkal, prostě že to tak nemá být, protože Bůh si to nepřeje a nebylo to jeho záměrem a vůlí. Bezvěrec mu neoponoval, ale říkal podle tebe gay může za to že je gay, on je gay, on je prostě gay a co s tím má tedy dělat? Já jsem se ho zase ptala, jak ví že si to Bůh nepřeje, aby byli gayové, nehledě na to, že se traduje, že ten Bůh napsala nějaké ty knihy - jak kdo dnes ví, že to ten Bůh napsal.
    A nebo jeden věřící nemohl v zásadě přijmout myšlenku, že byli nějací lovci mamutů a takoví. On viděl před sebou jen to, že Bůh stvořil Adama a Evu, a nedokázal odpovědět na to, jestli Adam a Eva byli lovci mamutů nebo co vlastně.
    Rozdíly mezi myšlením kultur. Britský tisk se zamýšlel v době atentátů nad tím, zda evropská kultura dokáže skutečně nabídnout pozitivní hodnoty lidem, kteří přišli do tohoto prostředí a mají tyto hodnoty asimilovat.
  - Re: (no subject)
    19 odpověď odeslal(a) Honza v Pondělí 10.Října 2005 09:36:58
    No, člověka občas napadá (třeba když se podívá právě na VyHulené), zda evropská kultura dokáže nabídnout pozitivní hodnoty všem vůbec, nejen přistěhovalcům. Řekl bych, že evropské pozitivní hodnoty jsou dnes dosti vyprázdněné a mají spíš formu trapných klišé...
  - Re: (no subject)
    20 odpověď odeslal(a) Katka v Pondělí 10.Října 2005 09:48:46
    Nemá cenu se o tom bavit mezi lidmi, kteří se v takové situaci nikdy neocitli. Já sice také ne, ale dovedu se vžít do pocitů ženy, která nemůže mít vlastní dítě a proto to řeší takto. Vsadím se o co chcete, že i vy byste raději v této situaci sáhli po takovémto řešení (pokud by to šlo), než si např. adoptovali dítě. Přece jen riziko, co z "cizího" dítěte, o jehož původu víte jen velmi málo, v důsledku genů vyroste je dost velké.
  - Re: (no subject)
    21 odpověď odeslal(a) J.Stránská v Pondělí 10.Října 2005 10:08:31
    Já bych po takovém řešení nesáhla ani náhodou a ani náhodou bych nebyla slepice která sedí na vajíčku pro vlastní dítě. Ani náhodou. Je to pro mě naprosto nepřijatelné. Ale někdo jak je vidět může mít jiné myšlení a je to pro něj přijatelné. Lidi jsou různí.
    Adopce cizího dítěte - to není nic hrozného o nic horšího než mít vlastní dítě, tam taky nevíte dopředu nic a nejde o to aby z dítěte bylo něco co jste vy, co má z vás apod. Nejde o to udělat z dítěte "zaručený" prefabrikát.
    A jsou lidi, kteří to umí, udělají takový dokonalý výrobek a pak najednou se může stát, že přijde pohroma, jakákoli, počasí, podnebí, cokoli a pak se zjistí zrovna něco úplně jiného a nebo je pak všechno jedno a nebo se řekne, ano, byla to cesta. a byla dobrá.
    Moc a moc lidí dokáže mít rádo i cizí děti, adoptované a úplně stejně jako by to byly děti, které vznikly z nich.
  - Re: (no subject)
    22 odpověď odeslal(a) Katka v Pondělí 10.Října 2005 15:09:24
    Ale já tady nemluvím o lásce. Cizí dítě můžete mít ráda jak chcete, vychovávat je můžete jak chcete dobře, a stejně z něho vyroste např. parchant závislý na drogách (příklad - známá si takto adoptovala dvě děti z děcáku- dopadly přesně tak:-(
    A jinak - paní Stránská, byla vy jste někdy v takové situaci, že jste se musela rozhodovat co uděláte, když nemůžete mít vlastní děti? Já ano. Vím co to je. Ono se vám lehce tvrdí "toto bych v žádném případě neudělala":-(
  - Re: (no subject)
    23 odpověď odeslal(a) Honza v Pondělí 10.Října 2005 15:19:15
    No ale říct, že si tu zkušenost někdo nedovede představit, dokud v ní není, je tak trochu snižování imaginace. Většinu děsivých příhod, co se mi staly, jsem si předem předsavit uměl, a věru, málokdy jsem byl dalek pravdy, mnohdy pravda byla lehčí, než ony trudnomyslné představy :o) Nepodcěňujte nás, prosím.
    Moje kamarádka nemohla dlouho otěhotnět, takže vím, jaké to je pro ženu. Ovšem rozdíl je "žena vláčená světem" a "žena svět poznávající". To jsou ty řeči o dharmě - kdyby se tehdy mistr Hus zachoval jako naše žena se špatnými plícemi, hezky by se s katolíky pomazlil a vyleštil jim kliku :o)) A to mu šlo o život, prosím, jeho vlastní.
  - Re: (no subject)
    24 odpověď odeslal(a) J.Stránská v Pondělí 10.Října 2005 16:07:19
    l. ten "parchant..." může vyrůst z kohokoliv, jistě že "děti z děcáku" to mají zcela objektivně ztíženo tím, že se jim nedostalo od začátku takové péče, jakou jakékoli mládě potřebuje, aby bylo později dobře připraveno na život
    2. nebyla jsem v takové situaci a už se do takové situace nedostanu, takže to nevím a nikdy vědět nebudu. To však nic nemění na tom, že po vlastní matce bych takovou věc nikdy nechtěla, protože podle mě je matka matka a ne babičkotetosouložniceotcemého dítěte, což však nikomu kdo si to dovede představit a nevadí mu to, neupírám a upírat nebudu, to za a)
    za b) zkumavková souložnice manžela mé dcery nebo syna mé snachy, tj. nosička mláděte mojí dcery nebo snachy bych zásadně nikdy nechtěla být a nebudu a moje děti by to věřím taky nikdy nechtěly. A ještě zcela konkrétně a realisticky - voláte-li po realitě a hypotézy a přesvědčení vám nestačí, věkový rozdíl mezi mými dětmi a mnou je natolik velký, že to je a bude zcela nemožné. Doufám, že za lidi, kteří mají jiné přístupy a pohledy na věc odpovídat nemusím.
  - Re: (no subject)
    25 odpověď odeslal(a) JStr v Pondělí 10.Října 2005 16:28:53
    když jsem ten příspěvek chtěla opravit, měla jsem telefon, opravovala jsem to při poslouchání telefonu kousek, ale nedalo se na to soustředit, pak jsem se na to vykašlala a odeslala to
    Ale volala mi známá něco o jednom dítěti, které žije s biolog.matkou, péči mělo od malička a použila vyloženě slovo parchant, tak to vidíte, je to tak, parchanti se nenalézají jen mezi dětmi v dětských domovech
  - Re: (no subject)
    26 odpověď odeslal(a) Katka v Úterý 11.Října 2005 08:15:23
    Lidi, to fakt nemá cenu - znáte rčení "Nikdy neříkej nikdy"? Na vás to tedy, promiňte, sedí:-)))
  - Re: (no subject)
    27 odpověď odeslal(a) Honza v Úterý 11.Října 2005 09:13:58
    :o) No pokud to berete takhle, pak ano, Vy taky nevíte, zda byste byla schopná třeba zabít s rozkoší dítě kapesním nožem.
  - Re: (no subject)
    28 odpověď odeslal(a) JStr. v Úterý 11.Října 2005 18:37:56
    Není nic jednoduššího než z vět vyškrtat slovo nikdy, teď je to už možná v pořádku, že. Máte pravdu, slovo nikdy už se moc nenosí - ani po malých dětech se v dnešní době už nevyžaduje říkat: já už nikdy ....třeba nerozbiju kamarádovi hlavu, už říkáme: řekni: budu se snažit mu už nikdy hlavu nerozbít, to slibuju.
  - Re: (no subject)
    29 odpověď odeslal(a) Anonymous v Úterý 11.Října 2005 20:26:05
    samozřejmě v té poslední větě nemělo být nikdy - abyste si to nevyložila vážená tazatelko jako výsměch.
    Ale i takhle s tím nikdy to je vlastně docela jiné než když se to řekne bez toho budu se snažit ...i s tím nikdy v téhle větě je vlastně to nikdy zcela jakoby zatlačeno do ústraní, takové nikdy bez kloudného smyslu a obsahu.
    Dobrou noc a už mě neotravujte sekýrováním.